- Kalila. - Hva?
Så godt du ser ut.
- Kalila! - Vi klarte ikke å redde konen din.
Hva er det, pappa?
Du er fratatt foreldreansvaret for datteren din, Sherin.
Unnskyld? Er du Toni? Toni Hamady?
Jeg er ikke Toni Hamady. Jeg heter Ali. Hold dere på matta!
- Jeg savner broren min for tiden. - Kan du ikke godta at jeg er ute?
Hvorfor skuffer du meg? Jeg har holdt meg til avtalen og levert hver måned.
Men de siste tre månedene har jeg ikke mottatt noen penger.
Jeg kommer til Berlin snart. Da skal du ha en forræder å overgi til meg.
Jeg venter på kjøteren. Skal jeg være redd?
Mannen er en fare for meg. Jeg vil ha tilbake dattera mi.
Ut fra utviklingen de siste 14 månedene, -
- ser jeg ingen grunn til å ikke etterkomme barnefarens ønske.
Du får overnatte hos meg hver helg. Jeg har en overraskelse til deg.
- Vi gjør det. Vi overvåker pengene. - Overvåkningen kan jeg ta meg av.
- Ja? - Jeg er her for å hente barna mine.
Kona di har allerede vært her, Hamady.
Vi har grunn til å tro at mannen din allerede vet hvor du oppholder deg.
Du er i fare.
Jeg tror hun bet på.
- Hei, Maruf! - Hva? Du er forvist fra Berlin.
Toni er forduftet. Jeg har planer og vil ha med deg på laget. Hva sier du?
Toni har trukket seg ut. Derfor er jeg tilbake.
Dette er til onkel Vanja.
Det er 150 000. Jeg vil gjøre forretninger med deg.
Hun jenta jobbet for oss. Han som stod bak, heter Muharrem. En frisør.
- Rydd ham av veien, så kan vi prates. - Ja, Kemal?
Det var ikke noen ved bilen. Den blir sendt til Beirut nå.
Ble noe stjålet, skjedde det på verkstedet.
Jeg befinner meg i utlandet nå. Du mottar varene innen en måned.
Jeg er tilbake om en ukes tid.
Den er god. Vi snakkes.
- Fred være med deg. - Og med deg.
Du er blitt gammel i løpet av dette året, Ali.
Å ta steget ut av denne bransjen har visst ikke vært så bra for deg.
Jeg valgte rett. For å sikre meg et liv på riktig side av loven.
Hva har du med til meg?
Pengene vi skylder deg.
Pluss litt til, som en godtgjørelse.
Hva med det andre vi hadde blitt enige om?
Abbas tar seg av det.
Pengene sendes heretter til Beirut via en annen rute.
Hør etter hva jeg spør om, Ali.
Hva sa jeg til deg sist vi snakket?
Du skulle ha med deg forræderen.
Og nå forteller jeg deg at vi har løst problemet, -
- og her er pengene dine. Vær så god.
Hva skal jeg med penger om jeg ikke nyter respekt?
Nei, Herren forby. Du nyter vår respekt, Karami.
De pengene er bare et tegn på at du ikke stoler på folkene dine.
Det lover ikke godt.
Jeg vil ha forræderen.
I levende live. Og knelende foran meg.
Kan du ikke gi meg det, går jeg etter folkene dine. Én etter én.
Jeg håper jeg har klart å uttrykke meg tydelig nok nå.
Jeg kom hit i gode og fredelige hensikter.
Jeg tok med pengene i et forsøk på forsoning.
Og du kvitterer med trusler om å drepe folkene mine.
Sånt gjør man bare ikke. Sånt gjør man bare ikke.
Denne samtalen er over.
Fred være med deg.
Kom her, Zeina.
Kom her. Kom så vasker vi hendene dine.
Kom!
Pass på den kanten der. Sånn, ja.
Kom her!
Ta en tur til på sklien, vennen.
Zeina...
Adam! Kom nå!
Kom deg ned derfra! Kom. Løp, løp, løp!
Greit, kom så. På med klærne.
Greit, greit. Unnskyld.
Kom her. Kom hit, så hjelper jeg deg. Kom.
Hei, Nevin. Jeg ville bare høre om du kan passe Adam og Zeina noen dager -
- mens jeg er i Berlin. Gi en lyd om det passer. Vi snakkes.
Jeg har lett etter deg. Jeg fikk ikke sove.
Hva er i veien?
Er det fortsatt dette med pengene?
Jeg sa jo til deg at noe sånt kunne skje.
Se hvordan vi er tvunget til å leve. Hvor mange som bærer nag til dere.
Tenk etter. Hvem kan det ha vært? Toni?
Aldri i verden. Hva rabler du om?
La gå. Husker du den gangen Toni overlot tøylene til deg?
Hvem følte seg rævkjørt da? Kemal.
Kanskje handler det ikke om pengene.
Vil han at du skal drite deg ut sånn at han kan ta over? Hvem vet.
Har du lagt merke til noe underlig hos ham?
Ja.
Dette med pengetransporten.
Han ville overvåke den alene.
Der ser du.
Vi kan ikke stole på noen lenger. Vi har bare hverandre.
- Jeg er alltid på din side. - Og jeg på din.
Jeg sa jo at du ikke skulle kjøpe den bilen, Ahmet.
Ja, du har rett. Jeg vet ikke... Den så bare så himla stilig ut.
Jeg hadde allerede betalt så jævla mye for den. Ikke spør.
- Er det salongen? - Ja, det er den.
- Det ser ut som en Syden-tatovør! - Der står "frisør" på døra.
- Er han fyren der inne? - Ja, det er han uten skjegg. Gå nå!
Han uten skjegg? Alle folka der inne har skjegg!
De er prikk like hele gjengen!
Drit i det, da, for faen! Gå inn og sjekk selv!
Jeg kan ikke drite i det! Fyren kan være en familiefar, din klovn!
Gå inn og se! Han heter Mohammed eller noe i den duren.
Han het da Mahmud? Du vet ikke hva han heter, og alle har skjegg!
Dette har jeg ikke tid til. Pell deg inn dit og ta en titt.
Kan du ikke i det minste prøve å ha snøring når vi skal ut og drepe folk!
Jævla drittopplegg.
Idiot.
- Hei! - Hei.
- Jeg skulle gjerne klippet meg. - Klart. Bare ta plass.
- Jobber det en Mahmud her? - Nei.
- Mohammed? - Nei.
- Etter sigende har han ikke skjegg. - Du er på feil sted.
- Har du jobbet her lenge? - Ja, i ti år.
- Muharrem? - Ja?
Han fyren fra Antep kan i morgen klokken to.
Det passer bedre med 14.30. Be ham om å ta med baklava.
Takk, iallfall. Jeg kommer sikkert tilbake senere. Takk!
- Merkelig skrue. - Han gikk gjennom hele alfabetet.
- Det er han ytterst til høyre. - Er du sikker?
Ja! Muharrem! Han med et buskas av et skjegg, helt ytterst.
Hva gjør du nå?
Vet du hvem forræderen er? Kemal.
Hvorfor ville han overvåke transporten alene? Hva?
Kemal er tro mot familien sin, OK?
Tro mot deg, ikke mot meg. Han er din løpegutt, ikke min.
Og hva vet vel du? Du har trukket deg ut av bedriften.
- Kan du bevise det? - Det trenger jeg ikke.
Abbas... Er dette noe Ewa har påstått?
Jeg trengte ikke hennes hjelp for å skjønne det. Hold kona mi utenfor.
- Hun er ikke kona di. - Jo. Jeg skal gifte meg med henne.
- Du vil gifte deg med henne? - Ja. Hører du dårlig?
Abbas. Jeg er storebroren din.
Å la henne bli en del av familien er en tabbe.
Hun har vært en del av den lenge. Hun stilte opp da jeg satt inne, -
- og hun var med da jeg var på flukt. Alltid.
Hva vet du om dette? Du har aldri godtatt henne.
Hun har en fortid. Hva om hun vil ha barn?
Vi er der allerede. Hun er gravid. Gratulerer, du skal bli onkel.
Du gleder deg ikke?
Fred være med deg, Ali. Ta hånd om mannen din, Kemal.
Så får vi se om det er han som er tysteren.
Jeg liker idéen, men vi trenger flere sitteplasser.
Fra min manns familie kommer det typ tre millioner.
I tillegg kommer familien fra Polen. Har dere flere stoler og bord?
Ja, vi kan fint beregne flere gjester.
Vi kan plassere et bord i midten, og...
Beklager å avbryte, damer, men får jeg et ord med henne?
- Ja. - Takk.
- Hva er det? Liker du ikke stedet. - Jo. Men vi må droppe denne festen.
Du vet hva som er på ferde.
Betyr det at du ikke vil gifte deg lenger?
- Jo, jeg vil gifte meg med deg. - Så hva er det?
Det passer ikke nå, skatten min.
"Det passer ikke"? Vet du hvor lang ventetid det er her? Ti måneder!
Det tar et år å planlegge et bryllup, og med din svære familie...
Ewa! Hverken din familie eller min familie kommer.
Ingen vil gå i et bryllup mellom en araber og en polakk. Du innser det?
- Broren din er imot det. - Det har ikke noe med ham å gjøre.
- Han får deg til å skjelve i buksene. - Ikke prat piss.
Jeg vil ha et ordentlig bryllup. Ellers kan det bare være.
Hei. Hei! Vent nå litt. Jeg har en idé.
Vi tar en borgerlig vielse her, og gifter oss i Polen senere i år.
Hva sier du til det?
Vi inviterer besteforeldrene dine. Moren og faren din.
Hun feite kusinen din, Magda.
Hun inviterte meg ikke i sitt bryllup.
- Så drit i henne. - Støgga.
Men dette bandet som du ville ha med...
- Hva het de? Tropskij? Trapskij? - Trzy Kosaki.
Pavlovs polske polkaband. Dette har jeg fortalt deg.
Samme det, vel.
- Lover du? - Jeg lover. Bare se her.
"Rød, rød, rød. Om jeg lyver, er jeg død."
- Greit. - Kom.
Jeg må invitere bestemor. Men kommer din også?
Om hun visste at du ikke er jomfru, ville hun drept meg.
- Kan jeg hjelpe deg? - Det vet jeg ikke.
- Hvilket firma? - Ikke et firma.
- Leter du etter noen, eller? - Djamila inviterte meg hit.
Er det du som er Maruf? Så koselig å treffe deg! Jeg er Bini.
- Hyggelig at du kom. - Det synes jeg også.
- Er det ditt firma? Stilig sted. - Ja. Vi har "launch party".
- Launch party. - Er dette en fest?
Det kommer flere senere. Det blir "fireside chat" og DJ...
- Kult. Hva slags chat...? - Fireside. En kompis fra USA kommer.
- Og så snakker man om produktene... - Nettopp. Hva man har lært.
- Bli værende. Det blir kult. - Kanskje. Bra vær for å sitte ute!
Megabra. Vi var hos Mili i helgen, jeg flyttet jo inn hos henne da...
- Så du er typen hennes? - Ja.
Da har du flyttet inn hos meg, for det er egentlig min leilighet.
Hva mener du?
Djamila fikk den av familien min i bryllupsgave.
- Hvilket bryllup? - Har hun ikke nevnt det?
Djamila og jeg har vært gift. På et religiøst plan er vi det ennå.
- Du og Djamila er gift? - Nemlig.
Familiene våre var i konflikt, og for å forsones lot de oss bli gift.
Hun fikk boligen, men så begynte de å krangle igjen, -
- og onkelen min knerta onkelen hennes, men...
- Som i, skjøt? - Jo, men han onkelen var et rasshøl.
- Du ville knerta ham, du også. - Jo... Jaha.
- Han var en ordentlig klovn. - Hei, Maruf!
Så fint at du kom. Har dere fått hilst på hverandre?
- Ja, vi har pratet litt. - Ja. Fin fyr.
I like måte. Jeg må ta en telefon, og så kommer jeg tilbake.
Den er god. Hyggelig å treffe deg.
Han er homo, han vet det bare ikke selv ennå.
Når begynte du å falle for tyskere?
- Vil du ha noe å drikke? - Nei takk.
- Hvordan går det? - Bra.
Bra?
- Hva er det? - Dette er ikke helt min greie.
Hva skal du på fredag? Jeg har fri da.
Ring meg. Jeg er sikkert i nærheten. Om jeg har tid, kommer jeg innom.
Greit? Da stikker jeg.
Kan du låne meg noen penger?
- Hvor mye? - 15 000-20 000.
Tjue tusen? Har du problemer, eller?
- Nei. - Hva skal du med 20 000?
- Jeg traff Djamila igjen. - Hvilken Djamila?
Hva mener du? Hvor mange tror du jeg har?
Hun jenta jeg giftet meg med. Fra Zafi-familien.
Ikke til å tro, mann. Djamila er ikke noe for deg.
Det har du ikke råd til. Tror du 20 000 vil gjøre henne lykkelig?
Du vet hva hun er oppvokst med. 20 000 holder ikke.
- Er det derfor du handler på krita? - For noe tull!
Hør. Hvis du vil gifte deg, kan jeg finne en kone til deg.
Jeg finner det beste Libanon har å by på.
En som er ren og kan lage mat.
Djamila kan bare bruke penger. Glem henne.
I motsetning til før, da vi skulle gifte oss og redde butikken deres?
Da var hun lytefri og pen og hadde penger.
Men nå er jeg plutselig ikke bra nok.
Jeg er bare et esel, og jeg skal gifte meg med et esel!
Jeg ber deg om én eneste tjeneste, og du behandler meg som en unge.
Var du en mann, ville du ikke sittet her og tigget penger.
Da hadde du hatt dine egne penger.
Så du vil ha 20 sværinger? Det skal du få.
Her. Du kan ta regningen, din kødd.
Latif.
Hvor er barna mine?
Hos en venninne. Hold deg rolig.
Vi må komme frem til en løsning. Dette funker ikke.
Barna trenger faren sin.
Og det innser du etter et år? Etter et år?
Gi meg barna mine og forsvinn.
Det er ingen løsning. De trenger oss begge, og det vet du.
- Barna tilhører meg, ikke deg. - Ja vel?
- Ikke ifølge tysk lov. - Jeg driter langt i dine tyske lover.
Gjør det, bare gjør det! Slå meg. Slå meg!
- Gi meg barna mine. - Det er dem dette handler om!
Vi må oppføre oss som voksne mennesker og snakke sammen.
Det er alt jeg vil.
Nå er jeg her. Tenk deg om.
Å innlate seg med hun møkka- prinsessen var tidenes dårligste idé.
Jævla botox-infiserte russerkjerring.
Vi dro alene til en frisør og knerta en eller annen tøffel av en barnefar -
- som ikke har gjort en katt fortred, og nå har du gjort deg til morder!
Ikke engang min fascist av en bestefar var så ekstrem.
Du er den mest ekstreme jeg har møtt!
Og jeg er i ferd med å gå fra vettet, selv om jeg ikke gjorde en dritt...
Hold kjeft og sett deg. Sett deg ned.
Ja!
Hvor fett er ikke det?
Gi meg en på tygga, mann! Å, faen.
Nå tar det helt av her!
- Skynd deg, Kemal! - Det er din egen skyld.
Man kan ikke spise baklava når man har sukkersyke.
Det får magen min til å hovne opp, ikke føttene mine.
- Hvorfor går du ikke til legen? - Jeg skal ikke til noen tysk lege.
Jeg foreslo fire arabiske leger.
Nei, han siste var tysk.
Han var den beste av dem. Gå til ham.
Jeg skal ikke til en tysk eller utenlandsk lege.
- Skal jeg finne en naturmedisiner? - Ja, heller det.
Redd meg, Herre.
- Venter du besøk? - Nei.
- Dekk deg til. - Ja.
- Fred være med deg. - Og med deg.
Kom inn.
- Fred være med deg, tante. - Og med deg. Velkommen!
- Hvordan har du det? - Bra.
- Hva har skjedd med øyet ditt? - Ikke noe alvorlig.
Så bra. Slå deg ned. Jeg setter på te.
- Har du ikke smerter i beina? - Nei, nei.
- Takk. - Skulle bare mangle.
Nå skal jeg la dere snakke i fred. Jeg går og legger meg. God natt!
Kan jeg stole på deg?
Hva er det for et spørsmål?
Abbas mener at det er du som er forræderen. Stemmer det?
Tror du at det stemmer?
- Er det Abbas som er forræderen? - Nei.
Men han vet ikke hvordan familiebedriften bør ledes.
Toni. Han er ikke rett mann for den jobben.
Greit. Planen er som følger:
Her lander flyet, og her setter jeg meg inn.
- Her venter et "følg-meg-kjøretøy". - Hva er det?
Det geleider flyet bort til parkeringsstedet.
- En stor, gul bil med svarte striper. - Gul bil med svarte striper?
- Nemlig. - Så si det, da.
La gå. Den store, gule bilen med svarte striper står her.
Det tar bilen 20 sekunder å kjøre bort til flyet.
To tunge karer går så ut av flyet og legger kofferten i pengetransporten.
- "Tunge karer"? Tungt bevæpnede? - Det er diamanter, for faen. Så ja!
Forbundspolitiet er ikke på stedet den dagen.
Det gir dere ca ti minutter totalt, men så må dere være vekk.
- Hva skjer? - Abbas.
Jeg tror ikke Kemal er forræderen. Men sett ham på prøve, om du vil.
Oppfattet. Vi snakkes.
Greit.
Avtalen var 50 % på forskudd og 50 % etterpå.
Du skal få din del av kaka. Men én ting aller først:
Ikke misforstå dette, men jeg vil ha passet ditt og adressen din, -
- og jeg må vite hvor familien din er.
Bare for sikkerhets skyld. Dette er store saker.
Jeg er lei for at jeg ikke var der for deg, -
- og for at jeg ikke fikk tatt farvel med Kalila.
Amara. Du tok med deg ungene og forsvant. Du ga ikke beskjed...
Jeg forsvant ikke. Latif kastet meg ut. Jeg hadde ikke noe annet valg.
Hva vil du her?
Det kom en fra kriminalpolitiet og sa at Latif vet hvor jeg er.
At jeg er i fare.
De ljuger, Amara. Latif vet ingenting. Ingen av oss vet noe.
- Snakket du med dem? - Nei, det gjorde jeg ikke.
Men jeg traff Latif.
Jeg prøvde å snakke med ham, men han vil ikke ha noe med meg å gjøre.
Kan du snakke med ham, Ali?
Jeg rer opp en seng til deg, og så sover du her. Greit?
Ja?
Broder. Jeg vet dere venter på noe, men de kan ikke levere denne måneden.
- Vi hadde en avtale, Abbas. - Det har vi fortsatt.
Det har oppstått en situasjon i Beirut. Men vi tar oss av den.
Snart vil det være diamanter på vei.
Om vi kan hjelpe med noe, er det bare å si ifra.
Lojalitet betyr svært mye for oss. Vi stiller opp for brødrene våre.
- Du må ikke skamme deg. - Det betyr mye. Du er en ekte venn.
Hadde jeg hatt noe å skamme meg for, ville du ikke vært her.
For din gode helse.
Zeki!
Hallo? Hva driver dere med?
- Ha deg vekk! - Det ringer på.
- Hva? - På døren. Det ringer på!
Hold opp.
Gå og se hvem det er, mann. Gå og se hvem det er!
Du blir der.
Det er til deg!
- Hvem er det? - Musevisa.
- Hvem? - Musevisa!
- Maruf? - Ja.
Slipp ham inn.
Kom inn.
Hva er på ferde?
Kan vi snakke sammen?
Ja, bare gå inn, jeg kommer straks.
- Hva står på? - Bli hvor du er.
- Er vi ferdige, eller? - Nei! Jeg må bare fikse noe.
Så skynd deg!
Greit. Opp av stolen så han får sitte.
Nei, ellers takk. Jeg kan stå.
Skal jeg ta med noe inn til jenta di?
Hold kjeft. Jeg trenger deg, bli sittende.
Fyr løs.
- Jeg vil være med. - Hvorfor nå? Hvorfor ikke før?
Du hadde rett.
Jeg må gjøre mine egne forretninger.
Greit. Men jeg har ikke bruk for deg. Jeg har han der.
Vil du ha en stripe, mann? Jeg heter forresten Pascal.
Det var jo synd. Selger dere kokain?
Spørs hva onkelen min sier til det.
- Truer du meg? I mitt eget hjem? - Det er faktisk min leilighet...
Klapp igjen, mann!
Truer du meg inne i mitt eget hjem?
Jeg truer deg ikke, Zeki. OK?
Jeg vil gjøre forretninger, og har vært høflig nok til å ta med en gave.
Dette er jobbtelefonen min. Med 500 lagrede kontakter.
Tenk på det regnestykket: 500 ganger ett gram.
Vet du hva jeg setter på spill her?
Vet du hvor mye denne er verdt for familien min?
Har du lyst å tjene peger?
Kan du levere eller ei?
Jeg forteller Latif at den ble stjålet.
Greit. Du har tenkt å påstå at du ble ranet?
Du ser litt for godt ut til det.
Det må vi gjøre noe med.
Schönfliess! Det første jeg noensinne stjal, var en Cornetto-is.
Nå fikk jeg gåsehud.
- Takker. - Skulle bare mangle.
Jeg har forhørt meg litt. Winter har lagt om hele strukturen.
Etaten som tar seg av storfamiliene, får økte budsjettrammer -
- samt utvidet myndighet.
Målrettet innsats fungerer ikke. De risper kun i overflaten.
Hvordan angår dette meg? Jeg vil ha et normalt liv med dattera mi.
Jeg får se henne på tomannshånd nå, og det skal ikke Winter få ødelegge.
De snur på hver eneste stein.
De bruker alle tilgjengelige midler for å legge mest mulig press på deg.
En av disse wannabe-rapperne drev og viste frem klokka si, til 200 000.
Seriøst. Den koster typ 19 000 euro på Sadola.
- Fetteren min hadde en til 300... - De koster toppen 18-19 000.
- Nok nå. Jeg er sulten. - Bli værende.
Vi har sittet her i fire timer, og nå vil du ha mat?
La oss få unna denne jobben først, OK?
- Der er han. - Ja, der kan du se.
Og du ville stikke og spise.
- Hvor har han tenkt seg nå? - Han skal vel en tur på Rossmann.
- Kom igjen, følg etter! - Vi kjører.
Han skal sikkert kjøpe hårgelé.
Hva gjør han her? Det er han albaner-gjøken, er det ikke?
Jo.
Jeg ringer Abbas.
- Hvor er han? - Rom nummer sju.
- Er det han som ikke vil betale? - Ja.
- Er du bestyreren her... - Ut!
- Vent nå litt... - Ut!
- Ro deg ned. Ro deg ned! - Så du vil ikke betale, hva?
- Ro deg ned! - Ha deg ut, ditt svin!
Jeg har forhørt meg om dusjene og garderobene.
Jeg har to håndverkerkolleger som kanskje kan bidra litt.
Tusen takk skal du ha.
- Hva er det som plager deg? - Kriminalpolitiet var på besøk.
De kan ikke ta oss for noe, iallfall.
Når dusjene er ferdig oppgradert, arrangerer jeg en fest for Neukölln.
Grilling, hoppeslott, og masse baklava. Da skal det feires.
- Jeg inviterer Pietsch. - Borgermesteren?
Bydelslederen. Han bør også få vite hva du gjør for nærområdet ditt.
Vi tar noen bilder og sender dem til lokalavisa.
- La gå. Men ikke til BZ. - Frankfurter Allgemeine, da.
Kom hjem til meg på søndag.
Jeg skal ha grillfest. Pietsch kommer også.
- Han vil være der? - Ja. Så kan dere sondere terrenget.
- Nå på søndag? Jeg kommer. - Godt, godt.
Hallo? Abbas?
- Kemal stjeler fra oss! Det er ham! - Hva mener du? Hva har skjedd?
Bordellet drives med Karami-penger. Kom og se!
Jeg kan ikke det, jeg har avtalt å hente Sherin nå. Det går ikke.
Det får være opp til deg.
Her er din andel. Det går så det suser her.
- Går så det suser, hva? - Hva gjør du her, Abbas?
Så du stjeler fra familien og driver bordell, Kemal?
Det har ikke du noe med.
Hold nå kjeft. Forstått? Tror du at du er smart som stjeler fra oss?
- Kanskje er det du som stjeler. - Sett deg.
- Folkens... - Klapp igjen! Sett deg, Kemal.
Legg fra deg våpenet.
Legg vekk pistolen! Vekk med den!
Hva gjør dere? Vekk med pistolene! Begge to!
Han er en forræder. Han stjeler og står i ledtog med halliker.
- Hold kjeft! - Stemmer det?
Er det sant, det han sier?
Tror du jeg stjeler fra familien?
Jeg holder vakt. Jeg er ikke involvert i horehuset.
Hvordan kan jeg vite at du ikke ljuger?
Han tar ikke telefonen.
Kom, la oss gå inn og bake noe godt, hva?
Han kommer ikke tilbake, vennen.
Men han sa jo at han skulle komme.
Tekst: Hilde Jørgensen BTI Studios